Han kommer ind nu og slår til Waugh ...
Der er ret mange skyer.
Roomservice. Thelma Caldicot. Og De ønsker?
Thelma ...
- Jeg kommer selv mælk i. - Ja, det er jo mandens job.
Har du syet båndet fast på min panama-hat?
- Du så mig gøre det i går. - Det tror jeg ikke.
- Du så fjernsyn. - Hvordan kunne jeg så se på dig?
Den er her.
Det er syet på.
Tys min bare røv!
Klud ...
- Hvad laver du? - Den er 5 min. over 11.
- Hvorfor har du ikke sagt det? - Er jeg måske et talende ur?
Om lidt er den 11.06 præcis.
- Det er ikke tunfisk, vel? - Nej ... syg ko.
Nej, ikke et æble, Thelma. Har du ikke noget andet?
Lad mig se. Hvad med den her?
Banan ...?
Godmorgen, Thelma, hvordan går det så i dag? Lidt bedre?
Det er dejligt vejr udenfor. Ikke så koldt, som det ser ud til.
- Er der noget interessant? - Kålhoveder.
Hvad skulle kokken gøre uden dem?
Om morgenen slår lugten mig i møde som sennepsgas.
Af sted!
Gå væk. Den her har jeg!
- Mrs. Caldicot ...? - Ja.
Han mærkede ikke noget, efter han blev ramt.
Det tror jeg ikke.
Men vi kan jo ikke være sikre.
- Hvad tror du, Tina? - Det ved jeg ikke.
Undskyld. Ingen af os har prøvet det her før.
Vi kan vel kun blive bedre til det.
Han har sine krysantemumer klar til udstillingen.
- Tænk ikke på dem nu. - Jeg kan ikke døje krysantemumer.
De er storsnudede, ikke? En storsnudet blomst.
Det var vel derfor, han kunne lide dem.
Det her havde han ikke fundet sig i.
Han foretrak, jeg brugte rigtig sværte.
- Undskyld. - Det gør ikke noget ... vel?
Nej.
Det er en lettelse.
Skal vi ringe til nogen? En slægtning eller en ven?
Min søn Derek. Han er på arbejde. Jeg vil ikke forstyrre ham.
Det går nok under disse omstændigheder.
Den er i entreen.
Nummeret står under "Derek, arbejde".
De skal spørge efter mr. Caldicot.
Ja, jeg sidder ned. Hvilken dårlig nyhed?
Det er ang. Deres far. Han er kommet på hospitalet.
Det må være en fejl. Han havde det fint i går. De har ringet forkert.
Deres mor gav os nummeret. Vi er hos hende nu.
Det er betjent Forbes. Jeg beklager at måtte sige det ...
Men jeg skal meddele Dem, at Deres far er død.
Deres kollega sagde lige, han var kommet på hospitalet.
Det er han også, men han er død -
- er jeg bange for.
Er det muligt for Dem at være lidt hos Deres mor?
Jeg har et møde. Kan I holde hende i hånden lidt endnu?
- Er Deres kone ikke hjemme? - Veronica er ikke hjemme.
Prøv hendes mobil. Nej, hun er til yoga. Så er hun sur i flere uger.
Derek har været en virkelig støtte, ikke?
- Mænd. - Hvad skulle vi gøre uden dem?
De er i hvert fald fulde af overraskelser.
De kender mig ikke, mrs. Caldicot. Jeg er Victoria Reynolds.
Jeg er formand for krysantemum-selskabet.
Jeg kommer for at kondolere på vegne af selskabet.
- Det var hurtigt. - Det gik jo meget hurtigt.
- Jeg var til stede. - Var De?
Så må De hellere komme ind. De vil nok gerne se hans blomster.
Er de ikke bare betagende?
Han tilbragte mere tid i haven end i huset.
Må vi godt udstille dem som en hyldest?
Vi skal nok selv ordne det.
Hvad var det? Selskabets cricket-udflugt?
Nej-nej, nogle af os gik til cricket regelmæssigt.
Selv fandt jeg cricket kedeligt.
Henry ... Henry gjorde det levende for os.
Gjorde han?
Du er anderledes, end han beskrev dig.
Hvordan beskrev han hende da?
Victor Reynolds ... det gamle fjols Victor Reynolds.
Blomsterne skal skiftes. Jeg henter nogle nye.
- Hej. - Okay.
- Hvor er hun? - I køkkenet.
- Hvad skete der? - En cricketbold mellem øjnene.
Det havde ikke huet ham. En let griber.
- Han var temmelig fuld. - Hvordan har hun det?
Hun tager det pænt. Jeg har tilbudt hun kan være hos os en nat eller to.
- En nat eller to ...? - Det er vel i orden.
Bare det ikke bliver til en evighed.
Goddag, svigermor ...
- Hvordan klarer du det? - Hvordan klarer du det?
- Jeg har det fint. - Du må være helt tom indeni.
- Jeg har lavet en liste med ønsker. - Og de er ...?
Negle ... jeg vil have negle ligesom dine, Veronica.
- Hvad hedder den farve? - Kornblomstdis.
Det skriver jeg lige ned. Hvordan staves det?
- Derek siger, du skal bo hos os. - Det står ikke på listen.
- At bo hos dig og Derek. - Du har fået et slemt chok.
Henry levede stort set, som han ville.
Og han døde, mens han nikkede til en bold.
- Det må være en stor trøst. - Du kan ikke være her alene.
- Jeg ville bare være i vejen. - Måske. Vi taler ikke om uger.
- Ikke engang én uge, vel? - Jeg kan ikke blive her, mor.
Jeg har et vigtigt i morgen tidlig, og nu skal jeg ordne bisættelsen.
Jeg klarer mig.
Pas I bare jeres. Der er noget, jeg skal.
Hvem ved ...? Måske ved mor bedst selv.
I huset med alle de gamle minder. Næppe.
Vi prøvede, Derek.
- Sagde din far, du ville få huset? - Det tror jeg.
Men hun har nok glemt det. Ikke fordi det betyder noget.
- Hvorfor ikke? - Hun har boet der et helt liv.
Du går ud fra, hun vil bo der resten af livet. Sæt hun ikke vil?
- Skal hun da bo hos os? - Jeg mener det, Derek.
Du handler med ejendomme. Kan det hus ikke udnyttes bedre?
- Det kan det vel. - Hvordan?
- Kan vi ikke lade det ligge? - Og vente til hun er død?
Hvis vi ikke får betalt lånet ned, må vi åbne det for offentligheden.
Og så er jeg skredet, inden jeg tørrer helt ud.
- Jeg kan ikke tvinge hende ud. - Vær nu lidt kreativ.
Hun er alene i huset. Tal med hende. Foreslå et alternativ.
Hun lød ret bims her til aften. Bare hun ikke gør noget dumt.
Jeg gav hende en pille. Hun går ud som et lys.
Undskyld, det tog så lang tid. Jeg måtte selv ud og hente dem.
Jeg elskede at gå på indkøb.
Før Henry gik på pension og begyndte at føre kontrol.
Du har brugt 1,80 pund mere på kaffe i denne måned.
Tingene stiger.
Hvorfor brugte du så 68 pence mere på toiletpapir i sidste måned?
Du havde diarré i to dage efter din golfferie.
Han ville gerne omtales som sanitetsingeniør.
Jeg sagde, han var kloakrenser. Det gjorde ham rasende.
- Hvorfor er mænd så forfængelige? - Jeg tog et job, men måtte sige op.
- Folk måtte ikke tro det var af nød. - Der må have været gode stunder.
Det var der skam ... når han tog på en af sine golfferier.
Men han kommenterede hver en bold, når han kom hjem.
Pga. underskruet trillede den tilbage og ramte pinden ... plop.
- Tog I aldrig på ferie sammen? - Torquay hvert år.
Fordi han ville ... i Vauxhall'en. Han havde aldrig kørt i andet.
Engang bestilte jeg en rejse til Paris.
Jeg gik på aftenskole for at lære fransk.
Det var han imod, og så fik han nys om ferien.
- Tak, fordi De er så forstående. - Han afbestilte den.
- Familier, De ved. Farvel. - Da holdt jeg op med at elske ham.
Jeg krøb ind i min skal.
Du behøver ikke dem her mere. Jeg taler med forstanderinden.
- Er det blevet flyttet? - Det står bedre derhenne.
Jeg vil savne kammeratskabet og den ondsindede sladder.
Men denne dejlige gave vil være et kært minde om jer alle. Tak.
Så tog jeg et 3'er-jern, og jeg må sige, at slaget var perfekt.
Bolden svævede gennem luften og pga underskruet -
- landede den på green'en, ramte pinden ... og plop.
Thelma ... jeg havde ikke ventet at se dig her.
Jeg stod på turnuslisten, så derfor kom jeg.
Har lægen givet dig noget? Så du kan sove.
- Det behøver jeg da ikke. - Vent ikke, til det er for sent.
Jeg havde en veninde, som troede alt gik fint og så "vups".
Overdosis. Jeg lovede at holde tæt. Du kender ikke Anne James, vel?
- Nej. - Så tæller du jo ikke med.
- En kop the? - Det ville være dejligt.
Så du er altså ...
Nå, der er du. Klarer du det økonomisk? Har han efterladt nok?
Din nysgerrige kælling!
Jeg har ikke tænkt på pengene. Derek rådgiver mig om økonomien.
Henry var en prægtig mand. En ægte gentleman og altid velklædt.
- Jeg vidste ikke, du kendte ham. - Vi sås på pub'en efter cricket.
- Det vidste jeg ikke. - Han gav drinks til alle damerne.
Vidste du slet ikke det?
Hvis han ikke havde haft sans for kvinder, havde han aldrig fundet dig.
Theen ...
- Vi har købt en alpeviol til dig. - Flot skjuler.
- Drikker du allerede ... og alene? - Du er her jo nu.
Derek!
Kom lige og kig. Hvad mon der er sket? De er alle sammen døde.
- Lovede du ikke at vande dem? - Jo, men nogen har skåret dem af.
Det var dråben. Du kan ikke blive her.
Hvorfor? Fordi alle krysantemumerne er døde?
Nej, ikke derfor. Fordi nogen har slået dem ihjel.
De er blevet skåret over med en kniv. Har du ringet til politiet?
- Er der dødsstraf for blomstermord? - Fingeraftryk ... fodaftryk, måske.
- Hvad leder du efter? - Måske har de smidt kniven her.
Det tror jeg ikke. Jeg laver the.
Hør her. Lad os finde et mere trygt sted til dig.
Jeg tjekker, at alle vinduer og døre er lukket. Måske kommer de igen.
Det tror jeg ikke. Jeg har ingen krysantemumer tilbage.
Da var det, han lurede mig.
Det måtte ske før eller siden, men jeg var ligeglad.
Desværre, Thelma, jeg prøvede, men det nyttede ikke.
Så gør vi, som der bliver sagt.
Hvad sagde han, da han fandt golfkøllerne, dvs. resterne?
Det aner jeg ikke. Jeg var der ikke.
Det var dagen før begravelsen ...
... og jeg kunne kun tænke på Henry.
Hvad kunne jeg tage på, som ville have ...?
Sig det nu. Som ville have hvad?
Gjort ham sur.
Goddag, de damer.
Jeg leder efter noget mere formelt. Normalt går jeg ikke sådan klædt.
Det her har jeg lånt af en veninde. Mit eget tøj gik til under en brand.
Hvad havde De tænkt Dem?
De der er ganske pæne.
- De har lynlås i ryggen. - Det er lige meget, hvor den sidder.
Nogle af vores mere modne kunder kan ikke lide ryglukninger.
Den er lidt funktionel. Har De noget, som er lidt raffineret?
Jeg vidste ikke, at det var det, De var ude efter.
- Er det til en særlig anledning? - Ja, en begravelse.
Veronica ...
Åh, nej!
Derek!
Veronica!
Se her. Det rabler for hende.
Kig i køkkenet.
Vinen er væk. Vinen er sgu væk!
Hvad er der galt? Goddag, dr. Piper.
Sig, det ikke var dig.
Golfkøllerne. Jeg har afkortet dem til naboens dreng.
- Han er ikke så stor. - Naboens dreng?
Det er afbalancerede, håndlavede køller med titaniumskafter.
- Hvad går der af dig? - Jeg kan ikke bruge dem. The...?
Heller ikke krysantemumerne, cricketbøgerne eller hans tøj?
Og hvad med vinen? Har du smidt fyldte flasker i containeren?
Dem fik mælkemanden.
Til hans runde. En flaske på hver trappe efter hans valg.
For fanden, mor. De var flere hundrede pund værd.
Han var stolt af sin næse for god årgangsvin.
Men nu er han død, Derek, og han har taget næsen med sig.
- Har De set nok? - Hun skal vist indlægges.
Vores firma ejer nogle plejehjem. Jeg skaffer en plads nu.
Hvad skal du med dem? Veronica, hvad laver du?
- Det må jeg godt. - Vel må du ej.
- Vi er bekymrede for dig. - Du er til fare for dig selv.
Du skal under opsyn.
Værsgo, Thelma. Her er lidt til at lindre den svære tid.
Hun skal direkte derhen. Vi ses senere. Farvel.
- Hun nægter at kaste jord på. - Hun er helt fra den.
- Heldigvis regnede det ikke. - Hvor mange kommer med hjem?
- 10-12 af fars kolleger. - Du nævnte ikke golfkøllerne?
Nej. Vi skulle spørge et gammelt fjols fra krysantemum-selskabet.
Hvorfor sendte de så stor en krans? Det ligner en gangsterbegravelse.
Jeg har bedt dem komme om en time. Så kan vi få anbragt mor først.
Han skulle jo dø før mig, ikke?
Det fik mig til at indse, hvor dyrebart livet er.
Og hvor meget jeg er gået glip af.
Så du kom ikke med til din egen mands mindehøjtidelighed?
Nej.
De syntes, jeg skulle direkte herhen.
- Der har vi mrs. Caldicot. - Lige til tiden.
- Goddag, Derek. Rart at se dig. - Det er min kone Veronica.
Goddag, mrs. Caldicot. Vi er glade for at have Dem hos os.
Jeg hedder Henry Hawksmoor, og det er vores forstanderinde.
Ms. Lockwood. Goddag.
- Velkommen, kæreste. - Mor ...?
Sådan ...
Nu skal De med ind. Kom med mig.
Tag lige den.
Havde I en god tur?
- Mr. Hawksmoor viser Dem rundt. - Hvis De vil følge med mig.
Faktisk serverer vi frokost nu.
Melon i strimler og svinekød med dagens friske grøntsager.
Det er vel kål?
Ja, aromatisk, men fyldt med jern og vigtige vitaminer.
Vores ernæringsekspert fører regelmæssigt tilsyn for at ...
... sikre, at standarden holdes. Vi har naturligvis to spisestuer.
Der har vi jo ms. Nightingale. Er det en god frokost?
Frokost, rektor ...? De må tage fejl.
Men De nyder det vel ...? Hvad det end er, De spiser.
Jeg ved det ikke. Det er ... et eller andet.
Spis det nu bare.
Ms. Nightingale. Begyndende demens.
Tidligere skoleinspektør. Meget trist.
Her er rart, ikke?
Mrs. Caldicot får naturligvis serveret sit værelse i starten -
- men senere skal hun herned og tage del i løjerne og sladderen.
Hørte du det?
- Er det et hospital? - Det er et af vores plejehjem.
- Nærmest et hotel. - Opholdsstuen.
Her er altid en konstant temperatur. Den er let og luftig -
- med smuk udsigt til tennisbanen og farve fjernsyn ...
- ... som vist er gået i stykker. - Det var det været hele ugen.
- Nogen burde have sagt det. - Det gjorde jeg.
- Hvorfor spiser De ikke? - Pga. mit overlevelsesinstinkt.
Mr. Livingstone er en spøge fugl. Eks-RAF-bombe flykommandør, ikke?
Hvis De tier om fjernsynet, nævner jeg ikke Dresden. En aftale?
Få mig ikke til at le. Min læbe er revnet.
Vores mål er at skabe en glad og afslappet atmosfære -
- kombineret med et øje på hver finger.
Alt andet ville være at forråde vore gæster og vort kald.
Og Manor Park Ejendomme.
- Nogen spørgsmål? - Hvornår skal vi hjem?
Det her bliver dit hjem. Du bliver passet døgnet rundt. Vi har sagt det.
- Det husker jeg ikke. - Hun er lidt nærtagende.
Det er kun naturligt. Jeg kan bede forstanderinden følge hende op ...
Nej tak. Vi vil gerne se soveværelserne nu.
Forstanderinde ...?
Mrs. Caldicot skal se vores penthouse.
Naturligvis. Følg med mig.
Så er vi her ... Balmoral-suiten.
Her er jo dejligt.
- Første gang, De er her? - Ja, jeg er imponeret.
- Se lige udsigten. - Sæt Dem her, mrs. Caldicot.
Se al den skabsplads.
Badeværelse en suite. Flot. Det har du jo altid ønsket dig.
- Sådan. - Og de skal stå her.
Bare så du ikke glemmer dine nærmeste og kære.
- Skal jeg pakke ud? - Nej, det klarer vi.
Nu vil hun snart føle sig hjemme. Ikke sandt, mrs. Caldicot?
Vi går nu, mor. Du er i gode hænder.
Vi kommer og ser til dig i morgen eller overmorgen.
All right?
Farvel, Thelma.
Hun så ud til at falde til. Hun græd ikke.
Hun lo heller ikke. Når pillerne ikke virker mere, opsøger hun os.
- Det er vores bedste ejendom. - Det må være din spøg.
Kål ...! Kør lige forbi vaskehallen, så tager jeg en tur selv.
Sådan, Thelma. Ned med dem.
Et glas vand mere, tak. Vi glemte vist at tage pillerne.
- Jeg vil ikke have dem. - Det ved jeg.
Når vi får det bedre, kan vi holde op med at tage dem.
Vi har det bedre. Ikke sandt, Gina?
Vær nu ikke på tværs, Thelma. Du får snart besøg.
- Besøg ...? - Din søn og din sagfører.
Du vil gerne være helt rolig, når de kommer, ikke?
Luk nu op. Hovedet tilbage.
Sådan ...!
Hvorfor skulle det være så svært?
- Lad mig høre din geniale plan. - Hun skal ikke tilbage til huset.
- For mange minder. - Derfor har jeg talt med JB.
- JB...? Om hvad? - Om at købe huset.
- Af hvem? - Af mor.
- Din far efterlod det til dig. - Det ved jeg.
Jeg kan intet gøre nu. Kun hvis hun sælger mig retten til at bo i det.
- For hvor meget? - Husets pris.
- Hvor skal vi få pengene fra? - Der kommer JB ind i billedet.
- Hvad har din chef med det at gøre? - Du bad mig være kreativ.
Hør her. Jeg giver mor et kontant beløb, som JB låner mig.
- Og så river vi huset ned. - De andre i gaden bliver da vrede.
Bagved er der en grund med plads til 20 huse.
Planerne er allerede blevet godkendt.
- Hvad får vi så? - Nok til at betale huslånet ud.
Og masser af penge til forbrug.
Vi skal bare i gang.
Jeg burde true med at forlade dig lidt oftere.
Lad os se, hvad vi kan få for indboet.
- Du kender da mr. Dale. - Det tror jeg ikke.
Han er familiens sagfører.
- Din far havde en sagfører. - Ja, Dale. Det er mr. Dale.
Han ordnede fars testamente.
Faktisk præsenterede Henry os aldrig for hinanden.
Han er her for at sikre, at der bliver sørget for dig.
Ikke kun nu, men også fremover.
De tager sig af dig her, ikke? Hende den søde sygeplejerske Gina ...
Hun er her, når du behøver hende. Det er den slags omsorg, jeg mener.
Men det koster mange penge.
Så mr. Dale og jeg har udtænkt en plan -
- som gør, at du ikke behøver bekymre dig om det.
Kom ind.
Med et kontant beløb får du valgmuligheder.
Når du får det lidt bedre, kan du købe en bungalow.
Du får nok ud af investeringen til at blive her.
Så du har intet at miste.
Mr. Dale har skrevet det ned. Hvis du skriver under, kan vi gå i gang.
Tak.
Tak, Gina.
- Kan De være vidne for os ...? - Jeg skal nedenunder.
- Det varer kun et øjeblik. - Nej.
Hvad er der?
Hun er ikke i stand til at underskrive noget.
- Vi gør det for hendes skyld. - Vent, til hun ikke er på medicin.
Det kan ikke vente. Hun skal bruge pengene til at betale for opholdet.
- Ejer De ikke stedet? - Mit firma betaler ikke regningerne.
Hun har ikke begreb om, hvad De foreslår, og jeg vil ikke være med.
400 ...? Hvis De ikke vil give mig mere, ryger det på auktion.
- Jeg går op til 500. - Alt her i køkkenet kan sælges ...
Flot, mor.
Tak, forstanderinde.
Forstanderinden ...? Hvor er Gina?
Gina ...
Min helt!
- Hvad sker der? - Vi flytter dig til Windsor-suiten.
- Hvor ligger den? - Vent og se.
- Gina ...? - Jeg vidste det ikke.
Du skal ikke være bekymret. Du er rask nok nu til at nyde livet.
Godmorgen, damer.
Ms. Nightingale, Deres seng er derhenne.
Det er mrs. Caldicot, og det er din seng, min egen.
Sådan, lille ven. Du har ikke næring til alle de blade.
Du skal nok få en tår vand efter middagen.
- Lad planterne være. - De trænger til det.
Sæt Dem og spis Deres frokost, før den bliver kold.
- Den er jo kold. - De står i vejen, mr. Hewitt.
Det er problemet her. Vi er alle sammen i vejen.
- Nu skal du ikke begynde. - Nu skal du ikke begynde.
- Gør hun altid det? - Ja.
- Vil De have dem her? - Nej tak. Jeg ryger ikke.
Jeg fløj med bomber i 5 år, og nu byder de mig det her.
For pokker, Enid. Tag nu dine fødder ud af egerne.
Hun kan ikke gøre for det. Hun er følelsesløs i benene.
Tak, men vi kan godt klare os uden Deres læge faglige indsigt.
Han lød ligesom Henry.
De skal ikke stikke til det. Det skal ned i spiserøret.
De får ikke mere før kl. seks. Kom nu.
Du ...
... skal ikke hidse dig op. Det er ikke umagen værd.
- Du holder nok meget af planter. - Man skulle tro, de var forbudt her.
- Vil de ikke lade dig passe haven? - Nej.
Hawksmoor siger, at folk ikke vil betale så meget -
- hvis de så beboerne gå og svede i haven.
De burde tilskynde dig til at vise interesse.
De tilskynder kun folk her til at sove.
Lad være med at tage pillerne.
- Gæt, hvad han spiller. - Det aner jeg ikke.
Jeg har studeret ham i årevis.
- Jeg ved det ikke. - Gæt. Kom nu. Bare gæt.
Jeg aner det ikke. Beethoven? Mozart?
Du godeste. Nej da. Han vil ikke spille tysk musik.
- Hvad er det så? - "Beside the Seaside".
Hvad ...?
Du er en halv tone ved siden af, Hewitt.
- Undskyld, Bernard. - Og 20 takter bagefter.
- Hvorfor bruger du ikke orglet? - Det er låst af.
På foranledning af ledelsen ... "Det vil blot forstyrre gæsterne."
Men se dem lige. De er stokdøve.
Det støjer og holder dem vågne ... Gid det var så vel.
Du kommer til at underholde dig selv indtil middagen.
- Kan du ikke lide selskab? - Jeg vil gerne hjem, Derek.
Der er ingen til at passe dig, og jeg kan ikke efterlade dig der alene.
Du vil ikke hjem til mig og Veronica, vel?
- Veronica, nej. - Det tænkte jeg nok.
- Stol på mig, som du stolede på far. - Og fortæl, hvorfor I flyttede mig.
Du behøver ikke konstant pasning længere.
- Og det lønner sig økonomisk. - Nu lyder du ligesom ham. Din far.
Jeg har investeret et kontant beløb, så du får en løbende indkomst.
- Men du skal stadig passe på. - Et kontant beløb.
- Fra salget af huset. - Hvilket...? Er huset blevet solgt?
- Ja. - Mit hus?
Mit hus rent faktisk, men ja.
Har du glemt, du underskrev papirerne?
- Hvordan har Thelma det så? - Jeg savner nogen at tale med.
Det ville hjælpe, hvis din søn kunne få Hawksmoor til at ændre på tingene.
Lad dig ikke narre af uniformerne. Vi er uuddannede, men billige.
- Så folk bliver forsømt. - Nej, ikke just.
Tag f.eks. ms. Nightingale. Hun lider af begyndende demens.
Men hun er mere mobil, end man tror, og hun kan føre en samtale.
Pludselig er hun inde i sin egen verden igen og ter sig som et barn.
Hun trænger bare til omsorg.
Det kræver dyrt personale, så de propper en pille i hende.
Ligesom med mrs. Peterborough. Hun har virkelig et problem.
Hun føler, at hun ikke har sin egen personlighed.
Derfor efterligner hun alle. Men hun er stærk som en hest.
Forstanderinden kan kun holde hende i ro ved at køre hende træt.
- Det er dyrt i personale. - Så de sløver hende.
Minimal pleje. Det handler om penge.
- Hej, Nancy. - Jeg har din frokost og medicin.
Skal jeg ikke klare pillerne? I har jo så travlt omkring måltiderne.
Det må jeg ikke, men det ville være en hjælp. Du har intet imod det?
- Slet ikke. Så er jeg beskæftiget. - Sørg for, at de ryger ned.
De skal nok ryge ned.
Hun er væk.
Lov mig ikke at fortælle ms. Knight, vi har drevet gæk med hende.
- Så får vi bare en eftersidning. - Jeg sladrer ikke. Jeg er din ven.
Hewitt og jeg har overvejet Dem nøje, mrs. Caldicot.
Vi er enige om, at De skal være med i vores flugt-komité.
- Hvor mange er I? - Kun Hewitt og mig.
- Jeg tænker, han gør det grove. - Hvad går planen ud på?
En tunnel var den foretrukne løsning, men så mistede Hewitt graveskeen.
- Hvad så nu? - Vi vil bortføre to sygeplejersker.
Tage deres uniformer og flygte i forklædning.
Den film har jeg set.
Vi når nok ikke langt, før nogen bemærker noget mistænkeligt ...
... men det ville være et frisk pust for os.
Nu ser De vel, hvorfor vi trænger til nye ideer.
Hvorfor går I ikke bare? Jeg mener det. Hvorfor ikke?
For det første har Hawksmoor pensionsbøgerne.
Og alle vores invalidepensioner opbevares på kontoret.
Kål igen ...?
Ja!
Jeg kommer nu!
Hvad foregår her?
Ms. Nightingale ... Hvorfor spiser De ikke?
Mr. Hewitt ...
Er det Deres indflydelse, mrs. Caldicot?
- Hvad præcis er problemet? - Det er noget hundeæde.
- Det er ernæringsrigtig mad. - Vil De måske spise med?
- Mr. Livingstone ...? - Jeg er enig med mrs. Caldicot.
- Det er jeg også. - Også mig.
At springe et måltid over kan give helbredsmæssige problemer -
- så jeg håber, De er rede til at tage ansvaret.
Tak.
Kommandør ... Fuglen falder snart ud af reden.
Hvad?
Tak. Det smagte skønt.
- Du er ny her, ikke? - Ja, jeg er, mr. Hawksmoor.
Glimrende.
Mrs. Caldicot, i harmoniens navn vil jeg se bort fra den lille episode.
Som følge af Deres søns stilling er De en særlig gæst her.
Jeg beder blot om, at De ikke misbruger Deres status.
- Jeg er ikke helt med. - Jo, De er.
Vi har med sårbare ældre mennesker at gøre.
- De er slet ikke så sårbare. - Mrs. Caldicot, det ved De ikke.
Tager vi medicinen fra dem, får deres frygt og bekymringer -
- og neuroser lov at løbe løbsk til skade for dem selv.
Og jeres bankkonto.
Hvis dette sted ikke løb rundt -
- ville de stå på gaden uden et sted at bo.
Så ville de virkelig være sårbare.
- Tænk over det. - Boule.
Mr. Hewitt siger, De har konfiskeret kuglerne.
Ja, forstanderinden mente, det var klogest.
Hofter, knæ, rygge. Personalet brugte dagevis på pleje.
- Nogle beboere er da raske nok. - De fleste tror blot, de er.
- Så nul boule ...? - Nej. Tak, mrs. Caldicot.
Nu bliver du trampet på igen, Thelma.
Endnu en forbandet Henry.
Men nu skal det være slut.
Jeg vil tale med dig, unge mand. Caldicott, sundhedsmyndighederne.
Jeg vil vise dig et alvorligt brud på reglementet. Følg med.
For det første skal du bære hætte og hårnet.
Hårnet ...?
Endelig slipper vi væk, og så skal vi have de fordømte kål med.
Nu kommer de.
Hvis du kan køre mig ind til byen, vil jeg se gennem fingre med det.
Okay.
- Jeg tror, vi kører. - Godt observeret, Audrey.
- Tak. - Behøvede vi tage hende med?
Hvabehar?
- Ikke noget. - Fint.
Hvad er det, der banker omme bagi?
Du kører ikke med ulovlige immigranter, vel?
Stands bilen med det samme.
Uha-da-da ...
Nu er du vist i knibe.
Smut hellere, før jeg tilkalder politiet.
I fire er anholdt. Følg med mig.
Find sygeplejerske Haynes.
- Det er her. - Vi skal bruge måtter.
- Der er nogle her. - Tag dem.
En til dig.
Bernard er sammen med Audrey, og Joyce er sammen med Leslie.
Må jeg ikke få Audrey? Jeg får altid Joyce.
Hvis I ikke holder op med at skændes så ... byt nu bare.
Sådan. Er du med?
Nej, de er ikke til fare for nogen, kun for sig selv.
Lad os håbe det, overbetjent. Tak, tusind tak.
- Hvad har De at sige? - Til hvad?
- De forsvundne patienter. - Jeg er ikke med.
- De stak af på Deres vagt. - Jeg passede andre beboere.
Jeg fandt rester af medicin i vasken på værelset.
Er det ikke Deres pligt at sørge for, at de tager den?
De skal ikke blive vagten ud. Vi sender Deres papirer med posten.
Gå.
Gudskelov. I har fundet dem. Mrs. Caldicot ...
Mrs. Peterborouch. Alt vel? Kom nu bare ind.
Alle er i god behold.
Hvis I går op på værelserne, vil personalet være der så snart ...
Må jeg så bede om ro!
Også deroppe. Ti stille! Tak.
I skal vide, at pga. deres tosserier bliver der ingen aftensmad i dag.
Gå op på jeres værelser.
Tag en dyb indånding. Ellers får vi hende med hjem.
Jeg vil tale med min mor under fire øjne.
Halløjsa.
Det var dumt og egoistisk gjort.
At tage ældrepatienter med på den eskapade kunne være endt galt.
- Vi kom tilbage i god behold. - Ikke pga dig.
- Hvad vil deres familier ikke sige? - De er bedøvende ligeglade.
- Ligesom os ...? - Vi ville bare more os.
Tror du, politiet morede sig?
I kunne være blevet overfaldet og bestjålet.
Pga en håndfuld kål ...?
- Se her. På omslaget. - Det ser bedre ud på et foto.
Det vil ikke se godt ud, hvis hovedkontoret hører det.
At min mor er den gamle tosse, som går amok i vores bedste forretning.
- Vi spillede bare boule. - Du skal ikke spille uskyldig.
Du og dine affældige medskyldige udviste bevidst foragt for ledelsen.
Hvis jeg har sådan en dårlig indflydelse, må jeg hellere rejse.
Det mener du jo ikke, mor.
Du har fået venner her. Mere selskab end du har haft i årevis.
Kan du ikke bare prøve at få det til at fungere?
- Ingen piller. Ingen piller. - Du ved, du får det bedre.
- Ingen piller ... - Ingen diskussion.
Har alle det godt? Hvad er der sket?
Mens vi var ude, gik Edith Roberts bort.
- Det gør mig ondt. - Og Gina er blevet fyret.
Nej ...! Hvorfor?
Hun tog skraldet for os.
- Det er forfærdeligt. - Der ligger et brev.
Jeg gemte det under din pude.
"Bliv ved med ikke at tage pillerne."
Et døds fald plejer at skabe ro.
- Må jeg godt gå ind? - Ja, gå bare ind.
Kom ind, Derek.
Vores revisor kom ind på noget, jeg lige ville nævne.
- Fyr løs. - Så slemt bliver det nok ikke.
Han var på et plejehjem, hvor nogle beboere "brød ud".
Jaså.
Det var iscenesat af en Thelma Caldicot. Din mor, ikke?
- Ja, JB. - Passer det?
Der var nogle, der stak af, men det var ret harmløst.
Det mener Hawksmoor ikke.
Han er vant til, at enkelte stikker af, men ikke en hel deling.
- Tal med hende. - Det har jeg allerede gjort.
Bed dem give hende nogle piller, før hun gør skade på sig selv.
Disse episoder skulle nødig blive hverdag. Det er skidt for moralen.
Hawksmoor afleverer flotte regnskaber.
Godnat. I morgen er alt ved det gamle igen.
Det håber jeg. Jeg gik glip af vores eftermiddagsterapi.
Eileen spiller bridge i aften. Jeg er tilbage om et par timer.
Sig det ikke til rektor. Vi er ved at lave en bombe.
- Det er jo fantastisk. - Lad være. Den ryger i luften.
Ikke i aften, Audrey. Joyce, du må holde sygeplejersken hen.
Det her er løgn ... Jeg kommer tilbage.
Kom nu.
- Sæt, hun ikke tror på mig. - Tro nu på dig selv, Leslie.
Det hele afhænger af dig. Du kan dine replikker. Gå nu ind. Kom så.
Vi holder ikke åbent hus. Det er køkkenet, mr. Hewitt.
Kan De ikke se, jeg har travlt.
Forstanderinden er gået bananas. Hun bad mig hente hendes middag.
Hvorfor? Hvor er sygeplejersken?
De må komme. Mrs. Peterborough er faldet om på gulvtæppet.
Jeg skal hente forstanderindens aftensmad. Hvor har hun gjort det?
Denne vej. Hun har ikke gjort noget. Hun faldt bare om på tæppet.
Tag den. Jeg går nu.
Husk at låse.
Husk at holde sygeplejersken hen.
Hvad er der sket? Hold nu op.
Husk, at du skal holde sygeplejersken hen.
Jeg klarede det.
Nu er hun bedøvet de næste 14 dage.
Ikke stikke til maden. Ned i spiserøret med den!
Held og lykke.
Hvor er frituregryden?
- Hvordan går det? - Det er kommet i.
Joyce, du kan godt holde op nu.
Kokken er gået bananas. Hvor er forstanderindens mad?
Der er den jo. Jeg ville skynde mig, hvis jeg var Dem. Kom nu.
- Er kokken derinde? - Kokken har det fint.
Hun er lige ved at koge over.
Hun er begyndt at spytte.
Men ikke i suppen til en forandring.
- Er mrs. Caldicot der? - Ja, Nancy. Bare rolig.
Dæk du bare bord og gør alle klar til en gang frituremad.
- I må ikke få stegt mad. - Og slet ikke sammen med vin.
Slet ikke med vin.
Vin ...?
Forstanderinde ...?
Åh nej!
- Rød eller hvid? - Hvad er det?
- Chateau ... - Det er min favorit. Giv mig hvid.
Tallerkenerne er varme.
- Hvem betaler gildet? - Dig. Du skal vaske op bagefter.
Det minder mig om en lastbil- chauffør, jeg engang kendte.
Når han inviterede mig på middag, mente han det her.
Men det bekom mig altid godt.
Stor mand ... store hænder.
Alt var stort, så vidt jeg husker.
Mine damer og herrer, jeg vil gerne udbringe en skål.
For Edith.
Hvor du end er ... og også en personlig hilsen til Gina.
Hvor hun end er ... for Gina.
Og I skal klinke glassene. Ellers betyder det uheld.
Bernard ... Hvad med noget musik?
- Lad os få brækket orglet op. - God ide.
vi skal plukke syrener når det bliver forår igen
Og gå hånd i hånd ad en landevej
indtil vore hjerter har lært at synge igen
når du kommer hjem igen
om aftenen ved pejsens glød
skal du holde om mig og aldrig give slip
dine øjne siger alt hvad jeg vil vide
når du kommer hjem igen
Banditter til venstre.
Fjern de drikkevarer.
Hvor er forstanderinden? Har I helt tabt mælet?
- Hvis ide var det? - Det er Ediths mindehøjtidelighed.
- Hun skulle godt af sted. - Hvem siger det?
- Det gør jeg. - Og mig.
- Og også mig. - Ditto her.
I behøver ikke. Jeg påtager mig det fulde ansvar.
Det burde De have arrangeret, hvis De havde været her.
Spil ikke smart. De skal ud herfra i morgen tidlig.
- Så rejser jeg også. - Det kan du ikke, Bernard.
Du har ingen steder at tage hen, og det ved den elendige stodder.
- Før morgenmaden. - Lige et øjeblik.
Ja, jeg rejser. Jeg hører ikke til her. Ingen af os hører til her -
- i Deres andenklasses slagtehus til overpris.
Hverken Dem eller vores familie skal afgøre hvornår vi skal skrottes.
Det afgør vi selv.
I 40 år har jeg været trådt under fode af en ondsindet tyran -
- ligesom Dem. Og det skal ikke ske igen.
Godnat, folkens.
Og godnat med Dem!
- Du må ikke rejse. - Jeg er nødt til det, Audrey.
- Du må ikke rejse. - Sæt dig ned og se fjernsyn.
Men du er min ven. Hvad skal jeg dog gøre uden dig?
Tilsæt to spsk olivenolie og et stænk vineddike.
Hver gang jeg får en ven, forsvinder de.
Jeg forsvinder ikke. Det lover jeg.
Det er sket hele mit liv. Enten rejser de udenlands -
- eller får for travlt .. eller dør ligesom Edith.
Lad os se, hvad Amanda har til os i denne uge.
- Alle er glade, siden du kom. - Vi ses igen i ferien.
- Skal vi nu på ferie? - Nej.
- Det program er bedre. - Du kommer ikke tilbage.
Jo, det lover jeg.
- I guder! - Har du set min kuffert?
Du kan ikke komme med, Audrey. Desværre.
Det er så trist.
Du kan ikke engang rejse uden at skabe problemer.
Luk op. Jeg vil af sted.
- Også mig. Jeg tager med. - Også mig. Jeg tager med.
- Mrs. Caldicot rejser. - Det gør vi alle sammen.
Hvis Thelma rejser, så rejser jeg også.
Se, hvad du har sat i gang.
Du kan ikke komme med i det tøj. Du ville dø af kulde.
Jeg har en frakke. Jeg kan komme med, hvis jeg tager frakke på.
Hør her. Jeg ved slet ikke, hvor jeg skal hen.
Du har ansvaret, hvis der sker dem noget.
Tusind tak, mr. Hawksmoor.
Deres første anstændige handling i min tid her. Undskyld.
Sig mig lige ... Hvad pokker sker der her?
Det ved jeg ikke. Nu gik mrs. Caldicot.
Mrs. Caldicot, om 5 minutter vil I tigge om at komme tilbage.
Og så er det for sent, for jeres værelser bliver udlejet nu.
Ja, skrid I bare sammen med de andre.
- Der kommer en bus. - Det er skolebussen.
- Bliv her. - Lad være med det.
Lad os gå om bord.
- Er I bindegale? Det er en skolebus. - Vi er en flok gamle elever.
Kører De forbi Manor Park Hotel?
Kom nu, Joyce.
Jeg har min rute. Det kan I ikke!
- Tak, chauffør. - Pas på.
Fast grund under fødderne igen.
- Nydeligt. - Smukt.
Dejlig kaminild.
Sæt jer nu bare derhenne og vent på mig.
Sæt jer derhenne og vent på mig.
Hun er ganske nyttig til tider.
Godmorgen.
- Kan jeg hjælpe? - Vi skal bruge nogle værelser.
- Hvor mange værelser? - Et til hver ... 12.
- Hvordan ønsker De at betale? - Det klarer min søn.
Er det én eller to sønner?
- Caldicot. - Tak.
- Hallo, Derek ...? - Hvad er der nu sket?
- Jeg er på Manor Park Hotel. - Er du stukket af?
- Du lovede mig jo ... - Hvad skulle jeg ellers gøre?
Det er nok bedst med alle de problemer, du har forvoldt.
Lad mig tale med ham.
Undskyld, jeg ulejliger Dem. Deres mor kan ikke betale regningen.
Fakturér mig. Jeg skal nok betale.
- Hvordan skal de andre betale? - Sæt dem på min regning.
- Navne og adresser, tak. - Alle har samme adresse.
Vi er flygtet fra et plejehjem.
- Ja, mr. Jenkins ...? - Tag lige min nøgle.
Stukket af fra et plejehjem. God historie.
Ja, det er det vel.
- Hvem var det? - Mr. Jenkins.
- Og hvad laver han så? - Direktør for en aviskoncern.
Får jeg mit eget tv? Fremragende!
Denne vej.
Audrey, du skal bo her.
Jackie Jones. Jeg har en spændende historie. Hvor hurtigt kan du komme?
Er du da vimmer!
Hvor er det smukt.
Lækkert.
Audrey ... frue, Deres badekåbe og tøfler.
- Paradis. - Joyce, du skal se dit værelse.
Thelma ... Hvem betaler alt det her?
Det skal du ikke tænke på. Nyd det nu bare.
Jeg tror ikke, jeg kan sove uden lyden af hans snorken.
Jeg er inde ved siden af. Lyden går igennem.
Jeg tager den.
Se, hvad vi har fået.
Kom.
Thelma ... en kvinde venter på dig nede i receptionen -
- med en tv-fotograf.
Mrs. Caldicot ...? Jackie Jones, TV South News.
Vil De tale til vore seere?
Den slags har jeg aldrig prøvet før.
- Omtalen gavner blot jeres sag. - Hvorfor ikke?
Vi vil vide alt om Dem og Deres venner. Hvad vil I gøre nu?
- Det aner jeg ikke. - Okay... vi er på nu.
Mrs. Caldicot, De er leder af demonstrationen. Hvor kom I fra?
Det er ingen demonstration. Vi er fra plejehjemmet "Twilight Years".
- Og I stak af i protest? - Nej, ikke i protest.
- I guder! - Det var en masseflugt.
- Hvorfor flygtede I? - Maden var ganske rædsom.
Hele hjemmet stank af kål. En dag nægtede jeg at spise det, og ...
- Så det er en krig om kål? - Det er også et hjem uden omsorg.
Bilen er her hvornår? Kl. 6. Jeg skal nok sørge for, hun er klar.
Lige et øjeblik. Det er til Dem. Det er fra hovedkontoret.
Jeg må løbe. Nick Reid fra ITV. Hvem er det?
JB ...
- Ja ... - Hvem tippede South East News?
Jeg troede, det ville være god PR. Et fristed for de lidende.
Ved De ikke, at vi ejer plejehjemmet?
- Du godeste. - Send dem væk i morgen.
- Og fjern den kvinde fra min skærm! - Jeg må nok lige nævne ...
- At hun er på igen i aften. - Så stop det!
- Audrey! - Er det ikke vidunderligt?
Jeg tager telefonen og siger, hvad jeg vil have og så... ren magi.
- Tænk på, hvad det koster. - Det koster ikke noget.
De vil bare have min autograf. Er jeg berømt?
Ikke endnu. Men det er du snart.
Tak, fordi du anbragte mig her. Det er skønt at være lykkelig.
Thelma, kom med det samme. Joyce ser "Tom og Jerry".
- JB ... alt vel? - Ikke just. Ved du, hvor din mor er?
Ja, hun er flyttet ud af plejehjemmet og ind på Manor Park Hotel.
Ja, sammen med 11 andre gamle. Hun har været i lokal-tv.
Hun er flygtet fra tyranni og overkogt kål.
I aften er hun på igen. Gør noget, eller du får røven på komedie!
- Det er ganske interessant ... - De begår en stor fejl.
Undskyld, er De chefen? Jeg vil tale med mrs. Caldicot.
- Stil op i køen. - Jeg er hendes søn.
Deres mor er lige gået i tv-studiet.
Hun er med i Nick Reid Show. Jeg prøvede at stoppe hende.
Det var et kaos... Men De må lige vente lidt!
Hvorfor skal vi holde prøve? Det gavner sgu da ikke mig!
Bare rolig. Han bjæffer mere end han bider. Jeg hører, om han har tid nu.
Nick ... det er mrs. Caldicot.
Mrs. Caldicot ... Hun er mindre, end jeg troede.
Jeg så dig i lokal-tv i den der mundering.
Og jeg har set dig der. Hedder du Mick eller Nick?
Vi skal nok finde ud af det sammen. Vær du helt rolig.
Jeg spørger dig om kålen, og så fortæller du, hvad der skete.
En anden kjole. Det er bedste sendetid. Find en anstændig kjole!
- Hvad siger konen til den paryk? - Parykken er en hemmelighed.
- Han ligner en toiletbørste. - Og det er ikke hans kone.
Kom. Du skal sminkes og klædes om.
Jeg kan ikke fatte, at de har gjort mig så smuk.
Du ser yndig ud. Vi skal til højre her.
- Du skal ikke være nervøs. - Jeg har sommerfugle i maven.
Min kone fortæller vitser om mig.
Jeg elsker som et lotteri. Lidt spænding, til den er udløst.
Mor!
- Mor! - Goddag, Derek.
- Hvem er de? - Min søn. Hvad vil du?
- Tænk på min karriere. - Vi skal på om 10 sekunder.
- Tænk på din familie. - Følg dem tilbage på plads.
Mine damer og herrer, Nick Reid.
Min første gæst er husmor, men ikke en helt almindelig husmor.
Hun kom på forsiderne her til morgen -
- som leder af en masse flugt fra et ældreplejehjem.
Her har vi så lederen af rynke-revolutionen ...
Tag pænt imod Thelma Caldicot.
Mrs. Caldicot, De er i tv, fordi De anførte en udvandring -
- på plejehjemmet "Twilight Years".
Det er blevet hævdet, at De gjorde det, fordi De ikke kan døje kål.
Er det ikke lidt ekstremt?
Det passer, jeg ikke ville spise kål, men det var ikke grunden.
Så fortæl os hvorfor.
Jeg gik, fordi hjemmet blev drevet med et minimum af omsorg -
- med henblik på profit af en ussel lille diktator.
Alligevel mener nogle, at De kun er ude på at få opmærksomhed.
- Hvorfor skulle folk sige det? - Det er jo den slags, børn gør.
De skaber sig, når de får mad, de ikke kan lide.
- Jeg ønsker ikke opmærksomhed. - De er i landsdækkende tv.
Kun fordi De bad mig. De sender en god film, jeg hellere vil se.
Godt gået, Thelma.
- Lad os slå over og se den. - Du kan lige vove!
Vil Deres handlinger medføre en revolution blandt vore ældre?
Det ved jeg ikke.
De ved det ikke. Det er ikke specielt ansvarligt.
Livet handler ikke altid kun om at kende svarene.
Man skal vide at stille de rette spørgsmål.
Så lad os bytte stole. Fortæl mig de rigtige spørgsmål.
I stedet for at gøre grin med mig, så spørg mig dog -
- hvorfor vi låser de dejlige mennesker inde, fordi de er gamle?
"Desværre, I er for gamle". For gamle til hvad?
- Og svaret er ...? - Jeg kender ikke svaret.
Måske er vi egoistiske. Hvorfor fratager vi dem deres værdighed -
- og propper beroligende piller ned i halsen på dem -
- i stedet for at tilbyde dem hjælp og omsorg og især vores tid?
Og hvorfor vækker det blotte syn af dem vores afsky -
- jo ældre og mere svagelige de bliver?
Vi siger det jo alle. "Bare jeg ikke ender sådan".
"Hvis jeg bliver sådan, så skyd mig".
Måske er det angst. Nej, jeg kender ikke svaret.
Men det er de spørgsmål, vi burde stille.
Os alle sammen.
Det var da oplysende.
Flere spørgsmål, før aftenens stjernegæst får et ord indført?
Ja, ét ... hvorfor har De den tåbelige paryk på?
Slå over!
- Hvad med kjolen? - De har andet at tænke på nu.
- Bliver jeg kørt hjem? - Desværre. Nick har nedlagt veto.
Tag en taxi og send os regningen.
Glimrende optræden.
Tak ... kender jeg Dem?
Philip Jenkins. Jeg var på hotellet, da De checkede ind.
Ja.
- Må jeg tilbyde et lift? - Det ville være dejligt, men ...
- Er der en anden udgang? - De ser i øvrigt yndig ud.
Tak.
- Hvem prøver De at undgå? - Min søn og svigerdatter.
- De er vist lidt sure på mig. - Hvorfor?
De anbragte mig på plejehjemmet og vil have mig tilbage igen.
Min søn Derek er chef for firmaet, der ejer det.
Kan De ikke glemme dem i aften? Det er en vigtig historie.
Man kan ikke gå imod sit eget kød og blod, uanset hvad de har gjort.
Men De skriver vel om det. De er trods alt journalist.
- Ja... men ikke en grib. - Hvad mener De?
Jeg ville ikke bringe noget, De ikke havde godkendt.
Min tillid til folk er vist lidt flosset i kanterne for tiden.
Så må jeg give mig god tid.
- Har De lyst til en godnatdrink? - Okay.
Jeg finder en bartender.
Mrs. Caldicot, godt jeg fik fat i Dem.
Vi har desværre ingen ledige værelser efter i nat.
- Jaså ... ordrer ovenfra? - Nej, en tidligere bestilling.
- Bevis det. - Hvabehar?
- Vis mig bestillingen. - Frue, jeg skal ikke bevise noget.
Hør her, jeg anførte en flugt i dag, og hvis De ikke ændrer holdning -
- arrangerer jeg en lig-ned strejke.
- Hvad sker der? - Han vil smide os ud.
- Passer det? - De er en højt skattet gæst her.
Men med al respekt kommer det ikke Dem ved.
Jo, det gør. Mrs. Caldicot har givet min avis eneret på hendes historie.
Jeg trænger til frisk luft.
Det er bare den rene elendighed.
Tak for det. Jeg orkede ikke endnu en konfrontation.
- Du er ellers ganske god til det. - Det ved jeg.
For et par dage siden turde jeg ikke sige et kvæk.
- Jeg mente det med avisen. - Min historie ...? En døgnflue.
- Lige nu er du forsidestof. - Det vil knuse Derek og Veronica.
- Det ansvar kan jeg ikke tage. - Jeg ved, det er svært.
Men du påtog dig et endnu større ansvar derinde.
Vi kan ikke blive her meget længere. Jeg vil gerne finde et sted -
- hvor de kan være sammen. De skal ikke tilbage dertil.
Lad os stikke hovederne sammen over en frokost i morgen.
- Det ville være dejligt. Tak. - Jeg ringer i morgen.
Godnat.
Du skal ikke vende dig om, Thelma.
Glimrende optræden.
De ser i øvrigt yndig ud.
Ikke værst, Thelma.
Det kan du ikke.
Jo, du kan, Thelma. Du kan gøre, hvad du vil.
Der mangler kun én ting. En klokke.
Hvorfor er vores yndige leder ikke her og hygge sig?
- Hun har for travlt. - Min cykel havde en høj klokke.
Jeg så ham fyren føre hende væk.
Sæt nu, nogen gik ud foran os.
Jeg så lidt håndkysseri.
- Revet det ned ...? - For at bygge på grunden.
- Jeg nægter at tro det. - Derek tjener en mindre formue.
- Har de ikke sagt det? - Nej.
Det eneste anstændige, han gjorde for mig i løbet af 40 år -
- var at give mig tag over hovedet, og nu har min søn taget det fra mig.
- Ude igen ...? - Ja, desværre.
Jeg tror ikke på dig. Stil mig igennem til chefen.
Det er mr. Caldicot.
- Hvor er det godt, De ringer? - Stopper De samtaler til min mor?
- Bestemt ikke. - Der kommer en bil efter hende.
- Hun blev hentet for en time siden. - Af hvem?
Af "Globe's" direktør. Hvis De har tid, vil jeg gerne drøfte regningen.
Hallo ...? Hallo!
Tak, Bob. Farvel.
- Det var ikke let. - Men du har det bedre.
Du har ikke sagt noget, du bør skamme dig over.
- Men nogle bliver vrede i morgen. - Det er på tide.
Slap af. Du var rigtig god.
Jeg har ikke haft mange stunder som denne.
Godt selskab, fine steder.
Først da min mand døde, indså jeg -
- at han ikke havde delt nogle af de ting med mig.
- Er du gift? - Indtil for 10 år siden.
- Det var ikke for at snage. - Du må gerne vide det.
Hvorfor?
Fordi jeg håber, vi bevarer den nære forbindelse.
Fint.
- Nu til de hjemløse ældre. - Hvor får vi dem indlogeret?
Det kan din søn og hans chef finde ud af ... i morgen tidlig.
Jeg er ikke med.
Avisen beder Dereks chef om en kommentar.
Han får en prop og indkalder bestyrelsen til hastemøde.
- På en søndag? - Ja. Og du skal være æresgæsten.
- Du forklarer vel hvorfor? - Ja.
Men vi skal finde et sted til dig. Du får måske ubudne gæster.
Et øjeblik.
- Goddag, Derek. - Så du kan altså huske mig.
- Hvorfor har du ikke ringet tilbage? - Jeg har haft travlt.
Det her pjat må høre op. Begynd at pakke.
- Hvad for noget pjat? - Du har vanæret din familie.
Og det firma, hvor jeg ville have skabt en karriere.
- Og hvad er det med "The Globe"? - Jeg skal tale med mr. Caldicot.
Det kan ikke vente. Det er regningen.
Træk den på det her. Hun flytter ud nu.
Jeg løber nu, Derek. Jeg ringer senere.
12 værelser plus det løse!
"Min søn smed mig ud", siger kålkrigshelten.
Jeg kan ikke komme ud.
Noget morsomt ...?
Det er vist min avis.
- Mr. Hawksmoor. Det er JB. - Jeg kan ikke komme til telefonen.
Han er ikke i telefonen. Jeg kan ikke lægge på.
- Han er her. - Er han her?
Han er lige kørt ind på parkeringspladsen.
Hawksmoor!
- Nervøs? - Ja.
Jeg glæder mig ikke. Det er ikke sjovt at sætte ens familie på gaden.
- Det gjorde de mod dig. - Kan du ikke gå med ind?
Det er dit show. Jeg venter herude. Mas dem!
Ja, De er godt nok ikke ked af det.
- Hvad er svaret? - Undskyld.
- Vi har ledt efter hende overalt. - Hun har ikke fået medicin i 3 dage.
- Kom nu, svigermor. - Lad mig være, Veronica.
- Hvad laver du her, mor? - Hun vil redde plejehjemmet.
Og alle hendes rynkede venner fra lossepladsen.
Hvordan? Det glæder jeg mig til.
Hun har spoleret vores forretning og vil købe det af os.
Hvorfor?
Bliver det drevet ordentligt kan det blive det, du påstod.
Hvem skal drive det? Dig? Et plejehjem drevet af patienterne.
- Hvor vil du få pengene fra? - Herfra.
Hun vil have pantebrevet og en reduceret pris.
- Tak for det, Derek. - Hvad er det, du byder os?
- Du er egoistisk og tankeløs. - Hun skal nok skifte medicin.
- Hun er ikke klar i hovedet. - Som den dag I tvang mig ud.
- Det var ikke dit hus. - Jeg havde ret til at bo i det.
Og lade det forfalde?
Var det derfor, I anbragte mig på et alderdomshjem?
- Det var for dit eget bedste. - Ved du hvad, Derek?
Det tror jeg faktisk, det var.
Da jeg endelig indså, at jeg var blevet tyranniseret hele livet.
Først af din far og så af dig og så af hende.
Og så af den hob, der drev plejehjemmet i ingen andres -
- end deres egen og ejendomsselskabets interesse.
- Og nu har ingen gavn af det. - Hvad vil læserne sige til det?
Ikke ret meget, når de hører om jeres andet lille projekt.
Byggetilladelsen til plejehjemmet.
En lille lort fra avisen har lækket detaljerne.
Og de kommer på forsiden i næste uge, medmindre ...
Mor ... det er afpresning.
Ja, det er.
Derek, prøv at se den morsomme side.
Ved I hvad? Han har aldrig leet.
Selv da han var lille. Ikke engang, når han blev kildet.
- Hvordan gik det? - Det er op til Vorherre nu.
Det er vidunderligt.
- Det er anderledes. - Ja, for vi bestemmer nu.
Thelma, min skat.
Og Gina er forstanderinde nu.
Nu kan jeg ordne haven.
Kom nu. Vi er klar til at starte festen.
Velkommen hjem.